Beigazolódott az első részben a megérzésem: a kislány apja Abe Hiroshi.
Sachi tudatalattija működött, mikor jól érezte magát az apja közelében és kereste a társaságát?
Az pedig próbált jó ember lenni, a „ mocskos „ kezeit tisztára mosni. A munkakeresés eredménye:
„ A világ nem akarja, hogy becsületes ember legyek” , bár szerencsére ez is megoldódni látszott utána.
Ez is egy nagyon jó jelenet volt a jó útra térés felé
Yasushi, felnevelte Mariko lányát, nehezen engedte át volna az igazi apjának. Jó volt látni azért az enyhülést ezen a téren.
Hova lett a pénz, ami miatt Hiroshi börtönbe került? Ez motoszkált bennem, bár gyanús volt a barát. Sok mozzanat volt a történetben, amit annyira jó volt látni, miszerint tényleg a lánya és Mariko érdekében nem engedett a rosszfiús csábitásnak,vagy ahogy a komor ábrázatú pasas megtanult mosolyogni.
Jót vigyorogtam a két apa versenygésén / ilyet mi is csináltunk anno
![mosoly :-)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
/
a két büszke apa
Ez is egy szivszoritó jelenet volt
Viszont a vége!!! Hát most mit is mondjak. Jó volt a befejezés, csak azért mégis...